Кожна мама стикалася з такою ситуацією: посеред магазину, на дитячому майданчику чи вдома ваша дитина б’ється в істериці, кричить, плаче, падає на землю. Що робити? Поступитися його вимогам, аби він заспокоївся, чи стояти на своєму до кінця?
Важливо розуміти, що істерика – це не просто примха. Це спосіб дитини висловити свої емоції, з якими вона не може впоратися іншим способом. Маленькі діти ще не вміють контролювати свої почуття, тому істерика для них – це єдиний доступний інструмент.
Чи поступатись вимогам дитини під час істерики?
Однозначної відповіді це питання немає. З одного боку, якщо ви завжди йтимете на поводу у дитини, вона навчиться маніпулювати вами за допомогою істерик. З іншого боку, якщо ви придушуватимете його волю, це може призвести до емоційних проблем у майбутньому.
Що ж робити?
- Зберігайте спокій. Пам’ятайте, що істерика дитини це не ваша вина.
- Намагайтеся зрозуміти причину істерики. Що засмутило вашу дитину? Голод, втома, спрага, переляк?
- Якщо причина істерики зрозуміла, спробуйте її усунути.
- Якщо причина незрозуміла, запропонуйте дитині заспокоїтися. Обійміть його, погладьте по голові, поговоріть спокійно.
- Якщо дитина продовжує істерити, відведіть її в тихе місце.
- Коли дитина заспокоїться, поговоріть про те, що сталося. Поясніть, що його поведінка була неприйнятною, але ви її любите і завжди готові допомогти йому впоратися зі своїми емоціями.
Важливо! Ніколи не лайте дитину і не карайте її за істерику. Це лише посилить ситуацію.
![Дитяча істерика: поступитися чи боротися до кінця? 2 істерика у дітей](https://zhinka.in.ua/wp-content/uploads/2024/04/ysteryka-u-detej-1024x683.jpg)
Дитяча істерика: зберігаємо спокій
Ось кілька порад, які допоможуть вам запобігти дитячим істерикам:
- Встановіть чіткі правила та межі.
- Слідкуйте за режимом дня дитини.
- Забезпечте дитині достатньо сну.
- Не перевантажуйте дитину враженнями.
- Пропонуйте дитині вибір.
- Вчіть дитину висловлювати свої емоції словами.
- Будьте для своєї дитини прикладом.
Пам’ятайте, всі діти різні. Те, що підходить одній дитині, може не підійти іншій. Експериментуйте, шукайте свій підхід до своєї дитини.
Головне — це любити свою дитину, розуміти її і завжди бути поряд з нею.